Hei.
Kan jeg få litt vann? Takk.
Går det bra med Abby?
Ja visst, alt er topp.
- Takk. - Det har vært seks enkle dager.
- Jaså? - Utenom vårt lille...
Hva?
Vårt lille utbrudd.
- Du mener mitt utbrudd. - Nei, det sa jeg ikke.
Det trengte du ikke.
Skulle jeg ikke stilt spørsmål ved at du sa opp leksehjelpen?
Jeg syntes ikke du tok feil.
Hvem bryr seg om gode karakterer,
som fører til et college som stiller litt krav?
Greit.
Ser du hva du gjør her?
Jeg tenkte å foreslå at du, jeg, Bonnie og Ed spiser middag sammen.
Ville du foreslå det?
For å diskutere foreldrestrategier så det ikke oppstår splittelse.
Så det ikke er noen store uoverensstemmelser. Som med leksehjelpen.
Diskutere foreldrestrategier?
Så det ikke oppstår uoverensstemmelser?
Hvem snakker sånn, Nathan? Bare si at det er Bonnies idé.
Ok, det er Bonnies idé.
At vi skal være venner, er latterlig.
Men som ektemann må man
gå med på sin kones sprø ideer.
- Gi deg. - Som for eksempel
da jeg var med deg, husker du?
Med deg brukte jeg penger på
å beskytte huset mot elektromagnetisme så vi ikke fikk hjernekreft.
Eller da vi campet?
Jeg sa: "Greit, myggen spiser meg levende." Samme det.
Så lenge vi ikke får DEET på huden.
Hva vil du frem til?
Jeg gjorde idiotiske ting med deg.
Jeg gjorde mye for å tilfredsstille deg.
Nå gjør jeg det samme for Bonnie.
Jeg kjører heller en ål i ræva
og lar den spise innvollene mine
enn å spise middag med deg og psyko-Ed. Men jeg gjør det,
for det er en sånn forstyrret far jeg er.
Hva med det?
Han er fra vettet.
Kan du fatte det?
Blir det noe av middagen?
Ja, men en parmiddag?
Det ville han aldri gått med på da vi var sammen.
Men for Bonnie ofrer han seg.
Bruk raseriet til noe produktivt.
Hva mener du?
Det ville vært fint om du og Joseph kommer til møtet med borgermesteren.
Joseph kan fortelle om stykket, og vi har bruk for din lidenskap.
Hvordan skal jeg kunne takke deg?
- Jeg har ikke gjort noe ennå. - Takk.
- Det er faktisk gøy. - Takk, takk, takk, takk.
Skal vi møtes på kafeen i morgen,
- så kan jeg brife deg? - Greit. God natt.
God natt.
En brifing?
Borgermesteren vil stoppe Avenue Q
fordi det er for kontroversielt.
Så...
Jeg lovte Madeline å hjelpe.
Hvordan da?
Med rettshjelp?
Ja.
- Skal du jobbe som advokat igjen? - Nei, det er bare et møte.
Har ikke byen råd til en advokat?
Byen vil stoppe stykket.
Greit.
Hvorfor har vi ikke snakket om dette?
Du er ikke hjemme lenge nok.
Når du har vært med barna,
drar du av gårde på nok en forretningsreise.
Skal du slå meg nå?
Vil du at jeg skal slå deg?
Nå er vi i gang igjen.
Iblant lurer jeg.
Ed?
Nei, nei, nei.
Du kommer til å vekke Chloe.
Ok, Ed.
Kjempebra.
Slutt nå.
Naboene hørte dem øve til talentshowet.
De tok quizer på stort alvor.
De er enormt konkurranseinnstilte.
- Du er en skikkelig sprøing. - Men jeg er din sprøing.
- Sant nok. I motsetning til... - Hva?
Møtet med Nathan. Han vil at vi fire skal spise middag,
du, jeg, Bonnie og Nathan,
og være hyggelige med hverandre.
Og snakke foreldrestrategier?
Det kan være en god idé.
Tuller du? Det er Bonnie.
Hun vil bare skryte og servere økologisk quinoa
med grønnkål hun selv har dyrket
mens hun mediterte.
Hvis hun lærer meg hvordan man skreller poteter,
flyr jeg på henne.
Det ville ikke vært en god idé.
Hva med Suspicious Minds?
Pocketful of Rainbows.
Du må legge deg. Du sover aldri.
Velg en sang ingen andre synger.
- Den er ikke oppført her. - Nettopp.
Ed.
Ganske bra.
Vi blir oppe hele natten.
Og ikke gå på skolen i morgen
- Drømmer jeg? - Ja!
Vennen...
Du gikk i søvne.
Hva skjedde mellom deg og pappa?
Du kan fortelle meg det.
Så dere møttes bare for en kveld, og så forsvant han?
Ja.
Du trenger ikke å lete etter ham for min skyld, om du gjør det.
Det er greit, mamma.
Vi klarer oss.
Flytt på deg.
Jeg elsker deg.
- Jeg elsker deg mer. - Jeg sa det først.
Jeg mener det mer.
Jeg elsker deg høyere enn alle stjernene til sammen.
Jeg elsker deg mer enn uendeligheten ganger uendeligheten.
Jeg er bekymret.
- For hva da? - Stressnivået ditt.
Jeg har det bra.
Du kunne ikke bli gravid
da du jobbet. Alle legene sa det hadde med...
- Jeg prøver ikke å bli gravid. - Jeg nevner det bare.
- Jeg tenker på stresset. - Jeg kjenner til fortiden min.
Jeg prøver ikke å bli gravid.
Jeg prøver bare å hjelpe en venn. Hvorfor plager det deg?
Det gjør det ikke.
Nei.
Jeg passer bare på deg, Sparkles.
Hvis du bryter sammen igjen, hvem kommer til å hjelpe deg?
Madeline?
Det er jeg som alltid stiller opp.
- Det vil det alltid være. - Vanskelig når du prøver å kontrollere meg.
At du vil begynne å jobbe igjen...
Jeg skal ikke begynne å jobbe igjen.
Jeg vil ha et barn til.
- En datter. - Hva?
Det er for sent. Jeg kan ikke.
Det er ikke for sent.
Hei.
- Hva... - Hei.
Kan du forestille deg
vår egen lille datter?
Å være mannen din
og guttenes far,
får meg til å ønske at vi hadde ti barn.
Det hørtes romantisk ut.
Vi kan lage barn i natt.
Jeg har mye å gjøre i morgen.
Slutt. Hva gjør du?
Jeg må tidlig opp.
Jaså?
Ja, du har rett.
Like greit at vi legger oss.
Du synes at du er uimotståelig, eller hva?
Jeg elsker deg så høyt.
- Ja, Ed liker å kle seg ut. - Presley?
Jeg tror at det er en fetisj.
En kveld da jeg kom hjem hadde han kledd seg ut som vampyr
med hoggtenner. Og med aksent.
Jeg tror at han prøvde å krydre sexlivet vårt.
Lyktes han ikke?
Tja... Det var morsomt.
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hvorfor jeg snakker så mye om sex.
Tom! Når du får sjansen,
kan jeg få noe luftig med sjokolade?
- Skal bli. - Takk.
Hvorfor vil du ikke snakke om sex?
- Ingen grunn. - Fordi jeg ble voldtatt?
Vel...
Jeg vil være fintfølende,
men vet ikke hva jeg skal si iblant.
- Jeg dømmer deg ikke. - Jeg vet det.
Det er faktisk ganske merkelig.
Siden jeg fortalte om Ziggys far,
har det skjedd ting med kroppen.
Som om den prøver å våkne igjen.
Reaksjonen etter den kvelden var for overdreven.
Jeg latet som at det ikke var noe, men tenkte alltid på det.
Da jeg fortalte hva han sa,
mistet ordene sin kraft.
Hemmeligheten ga dem kraft.
Nå har jeg begynt å se på menn.
- Det er merkelig. - Virkelig?
Men ikke på en seksuell måte, mer... En anerkjennende måte?
En sensuell måte.
Fyrens arm der borte. Tatoveringene.
Så går tankene tilbake til den dumme natta.
Du kunne ikke ha visst at han var en jævla sosiopat.
- Ja, faen. Psykopat. - Pikkhue.
- Rasshøl. - Motbydelig svin.
Jeg hadde drept ham om jeg kunne.
Ikke si sånt offentlig.
Jeg bare tuller.
Herregud.
Har du vurdert å gå i terapi?
Nei.
Men jeg har tenkt på noe. Ikke bli sint på meg.
Jeg bare...
Det er vanskelig, men kanskje vi bør flytte tilbake.
- Nei! - Ziggy trives ikke her.
- Nei, kjære. - Hei.
Hvordan går det?
- Er dette jobbklærne dine? - Ja.
- Jøss. Har du kappe også? - Kan du slutte?
Du får vente og se.
Vi kommer til å vinne.
Siste nytt er at hun vurderer å flytte.
- Jeg bare tenker på det. - Hva? Nei.
Aldri i livet.
Ikke gi opp. Ziggy er uskyldig.
Jeg gir ikke opp,
men må gjøre det som er best for sønnen min.
Hva med det som er best for oss?
- Vi ville savne deg. - Vi ville savne deg.
- Nå begynner jeg å gråte. - Vi vinner denne saken.
Jeg mener det.
Jeg tror at borgermesteren vil like "argumentet" ditt.
Kan du slutte?
Ingen hadde blitt kvalt på skolen før.
- Hvem var nykomlingene? - Jane Chapman og Ziggy.
Som har øynene langt fra hverandre.
Kjennetegnet på sosiopater.
Skal vi endre på ting i dag?
Nettopp! Vi begynner med uppercuts!
Én!
Strekk ut armene.
To! Første posisjonen.
Én! Og server. Inn og ut!
Og løft!
Og pisk! Pisk! Pisk!
Den andre siden!
Hei.
Jeg liker svette kvinner.
Unnskyld, det var bare en generell observasjon.
Du er vel ikke her for å snakke trening?
Madeline fortalte om middagen,
og jeg synes at det er en god idé.
Men...
Nathan og Madeline
er en ustabil cocktail.
- Hva med deg? - Hva?
Du har vært ganske aggressiv i det siste.
Jeg prøver bare å støtte Madeline.
Hun ble forlatt av faren sin.
Han fant tid til brødrene hennes.
Så ble hun forlatt av Nathan, og nå Abigail.
Det er ganske store smeller.
Alle har sin last å bære.
Hva mener du?
Ingenting.
Det hjelper ikke at du er en tilsynelatende perfekt stemor.
Middagen blir noe av,
men da må vi to sørge for at det blir respektfullt.
- Jeg er enig. - Da så.
Det er nok best om du ikke gir Madeline noen råd.
Som hvordan man skreller poteter.
Ok.
Otter Bay
Sammen er vi sterke Otter Bay
Kom og syng vakkert med
Vi lærer aritmetikk Naturfag og matematikk
Oter i bukta
Amabella.
Hvorfor ville du ikke synge?
Jeg følte ikke for det.
Du pleier å elske allsanger.
Noe virker galt, jenta mi.
Sikker på at det ikke er som opprører deg?
Hvis du forteller det,
lover jeg å holde det hemmelig.
Hvordan er det mellom deg og Ziggy?
Bra. Han er snill. Vi er venner.
Så fint.
Hva pleier du og Ziggy å gjøre?
Vi leker og sånt.
Og han er snill mot deg?
Ja.
Amabella...
Gjør noen deg noe fortsatt?
Jeg har funnet Ziggys far.
- Har du funnet ham? - Jeg tror det.
Saxon Baker. Interiørdesigner i San Luis Obispo.
Sa han ikke at han het Saxon Banks?
- Vi tror han bare sa... - Maddie.
...sitt egentlige fornavn. Hun sa han var arkitekt.
Og iblant kan interiørdesignere si at de er arkitekter.
- Dette er ikke bra. - Takk for hjelpen,
- men jeg begynner å angre. - Hva?
Selv om vi vinner, blir borgermesteren en fiende.
- Men vi har all finansieringen. - På lang sikt er det en dårlig idé.
Vi har premiere om to uker.
Hva med fremtidige stykker?
Er ikke "Avenue Q" verdt å kjempe for?
- Ja. - Hva snakker vi om?
Teaterets fremtid.
Jeg har hørt at borgermesteren er irritabel.
Jeg kan være imøtekommende.
Nei.
Eller kanskje ikke.
Jeg vil ikke stagge kunstneriskhet.
Det skal være et godt stykke.
Men... Dukkene knuller.
Ingen dukker knuller i Monterey.
Kan jeg få snakke?
I én scene simulerer dukkene sex,
men de er ikke nakne.
Nakne dukker plager meg ikke.
Dukker som knuller, er vulgære.
Du må bevise at det mangler rettslig eller kunstnerisk verdi.
Jeg snakker ikke om det rettslige.
Vi må snakke om...
Å stoppe stykket fordi du ikke liker det
så nærme premieren...
Greit, hør her.
Denne kontroversen er ny for meg.
Jeg ble oppmerksom på det av ivrige foreldre,
så jeg ser på det med friske øyne.
Si gjerne at jeg snakker tull. Det har jeg hørt før.
Poenget med teatervirksomhet
er å forene lokalsamfunnet.
Å underholde og ha en positiv innvirkning på samfunnet.
Dette er allerede splittende.
Sant.
Jeg drar ingen paralleller, men
det finnes forbud mot sexbutikker...
- Det er ikke det samme. - Nei, men...
Det handler om kjærlighet, rasisme og homoekteskap
forsonende temaer.
Samtaler lokalsamfunnet bør ta.
- Hvis du vil fortsette å... - Dukkene knuller.
Du er bedårende.
Får jeg ordet for et øyeblikk?
Ikke som medlem i den rådgivende komiteen, men som mor.
Alle ser at verden går til helvete.
Barna våre har evakueringsøvelser
i tilfelle det skjer en skoleskyting.
De er ikke engang trygge i klasserommene.
Hva med litt nostalgi i stedet?
Som Sound of Music.
Vi bor jo i Monterey.
Hva vil vi formidle?
Spørsmålet er ikke hvilket stykke det er, men snarere hvem vi er.
Det er et godt poeng.
Vi har alle barn, og dette er byen vi vil at de skal vokse opp i.
Jeg skulle ønske
at vi fremsto som fordomsfrie.
Mange kommer til Monterey fordi det er en progressiv by.
Uansett meninger, så har dere allerede tapt i lovens øyne.
Grunnloven i California går lenger enn
den føderale for å beskytte ytringsfriheten,
og for å svare på spørsmålet ditt om hvem vi er...
Vi bør ikke forbindes med undertrykkelse og sensur.
Skal vi fremstå som amerikanske og være imot ytringsfrihet?
Det er ikke på linje med politikken din, borgermester Bartley.
Det finnes verre blåveiser enn å tillate en kontroversiell musikal.
Spesielt en som har vunnet Tony-priser.
Kjør det opp den trange ræva di, kjerring!
Du var jævla briljant!
Synes du det?
Det er irriterende at du er så pen, smart, velutdannet
og intelligent.
Du fikk Cruella til å være enig med deg.
Så du ansiktsuttrykket?
Jeg mener, kom igjen.
Takk.
Hva er det?
- Hva er det? - Beklager.
Slutt, Celeste!
Jeg vet ikke hvor dette kommer fra.
Eller kanskje du gjør det.
I seks år har jeg
tørket snørrete neser og ordnet lekedager.
Bare for å være en god mor.
I dag følte jeg meg levende.
- Er det sprøtt? - Nei.
Jeg skammer meg for dette, men å være mamma holder ikke for meg.
Det holder ikke.
Langt ifra. Er jeg ikke fæl?
Du må ikke si at du er fæl.
Tenker du det? Noensinne?
Ja. Jeg ble så opptatt av Abigail og Chloe.
Livene deres betydde alt for meg,
og jeg glemte nesten mitt eget.
Jeg ville gjøre noe, og begynte å hjelpe til på teateret.
Jeg visste ingenting om det,
men var nødt til å gjøre noe.
Jeg ville ha mer.
Jeg vil ha mer av den følelsen.
For det fikk meg til å føle meg levende.
- Jeg vil ha mer! - Greit.
Herregud.
- Vet du hva? - Hva?
- Du skal begynne å jobbe som advokat igjen. - Nei.
Jeg har aldri sett deg sånn.
Jeg har kjent deg i fire år,
og ansikt og kroppsspråk ble forandret.
Du savner det.
Du har rett.
Faen som jeg savner det!
Takk for at du kom.
På skolen er det risiko for
at folk begynner å sladre.
Hva foregår?
Jeg mistenker at Amabella Klein
fortsatt blir mobbet på skolen,
og at Ziggy kan være mobberen.
Jeg har ikke sett noe,
men det er noe som plager Amabella.
Hun peker ikke ut noen,
men påstår at hun og Ziggy er venner.
Min egen oppfatning er at Ziggy er en snill gutt.
Så hvor kommer dette fra?
Det var anspent mellom dem i dag.
Amabella var opprørt over noe,
og jeg så Ziggy se på henne.
Fra mitt perspektiv visste han
hva som gjorde henne opprørt.
Kanskje han uroet seg for henne.
Det var ikke sånn jeg tolket det.
Hvis jeg mistenker
at et barn plages fysisk
eller psykisk,
må jeg finne ut av situasjonen
og kontakte foreldrene.
Hvilke jævla bevis har du?
Jeg er faktisk på din side.
Hvis du snakker med Amabellas foreldre,
blir situasjonen verre. Finn en annen løsning.
Dette er latterlig.
Ok.
Har du noen som helst grunn
- til å tro at Ziggy er voldsom? - Nei.
Kanskje det er noe fra fortiden.
Nei!
Ziggy er en snill og medgjørlig gutt.
Han gjør ikke en flue fortred.
Burde ikke noen
i klassen ha sett noe?
Vet du hva?
Kanskje du synes at dette er upassende, men...
Alle kan vi være rasister
Ja visst
Alle er like mye rasister
Som deg
Hvis vi bare kan innrømme
Det er alt jeg trenger. Helt perfekt.
Takk for det.
Er hun ikke fabelaktig?
Fabelaktig.
Utrolig at hun gjør det gratis.
Hun gjør alt jeg ber henne om.
- Hva om det blir rettssak? - Det blir ingen rettssak nå.
Det er ordnet.
Du trenger ikke å bekymre deg.
Du er så snill mot meg.
Jeg tror på deg.
- Herregud... - Jeg vet det,
helt uten forvarsel.
Jeg skjelver fortsatt.
Det ene øyeblikket pratet vi, og så...
Så stappet han tunga i halsen på meg.
Han forgrep seg på deg.
- Jeg kan ha kysset tilbake. - Hva?
Men det var en refleks.
- Og jeg kan ha klemt rumpa hans. - Hva?
Alt gikk så fort.
I neste øyeblikk hadde han hånden innenfor blusen min.
Eller hadde jeg hånden innenfor hans skjorte?
Det var en refleks!
Så det var gjensidig?
Nei. Han kysset meg, og så skrek han til meg.
Jeg har vært forelsket i deg...
I flere måneder.
Så jeg smelte til ham.
Hva?
Det er ikke morsomt, Celeste.
Jeg er gift, og han tvang seg på meg.
"Tvinge" er kanskje feil ord,
men jeg likte det ikke.
- Jeg gjorde ikke det. - God ettermiddag, damer.
- Hei, Perry. - Hei.
- Har jeg gått glipp av noe? - Ingenting.
Ingenting. Hun ler alltid av meg.
Hun er mitt beste publikum, og tydeligvis er jeg veldig morsom.
Hvordan var det i retten?
Det var ikke i retten.
Hun var helt utrolig.
Hun kan ikke slutte å le, men var fantastisk.
Det vet jeg allerede.
Det var et møte som gikk bra, og det er over nå.
Ikke sant?
Når hun bestemmer seg for noe, er det best å holde seg unna.
- Guttene mine! - Jeg gjorde en ollie!
Jeg gjorde en noseslide.
Jeg vet ikke hva det er, men så spennende!
- Filmet du det? - Nei, det gjorde jeg ikke.
Jeg vil vise deg det, pappa.
Jeg vil se det etter middag.
Jeg skal henge med mamma litt.
- Nei, pappa. Kom igjen. - Pappa!
- Greit. - Det vil være vin som venter på deg.
- Vi skal øve på våre noseslides. - Ha det, pappa.
Ha det. Greit, utenfor.
Han er en så god far.
Så...
Hva skjedde egentlig?
Ja.
Vennen...
Hvordan går det? Får jeg se?
Ikke noe blod. Ta et dypt åndedrag. Kom hit.
Skal vi dra til sykehuset? Vi bør ringe etter en ambulanse.
- Jeg tror vi må ringe 911. - Nei.
Jeg synes vi burde det. Skal jeg ringe tannfeen?
- Nei. - Eller julenissen?
Unnskyld, kompis.
Sist vi spiste pizza og var i dyreparken,
sa du vi skulle flytte hit.
Hva er det nå?
Du skal treffe en barnepsykolog.
Jeg tror at han vil gå i en av mine timer.
La han an på deg? Hva sa han?
At vi to burde være fredsmeglere under middagen
Jeg er enig.
Sa han noe merkelig
eller slemt til deg?
Jeg vil gjerne slå til ham.
Nathan Carlson.
Medgi at det er noe galt med ham.
Vi har middagen for å komme overens,
ikke for at du skal få slå til ham.
Det er noe galt med ham.
Før eller senere må vi sette grenser.
Hvor er du på vei?
- Hjem til Becky. - Becky.
Er hun den dumme?
Moren din vil ikke at du omgås med dumme folk.
Hun er sint for privatlæreren.
- Hva har du der? - Ingenting.
Hva er det du bærer på?
Ingenting.
Jeg kan sjekke barskapet!
Hva?
Hva er det?
Du må slappe av.
Vi vil vel ikke at noen skal bli såret?
Vi kan alltids flytte.
- Vi trenger ikke å bo i Monterey. - Virkelig?
Jaså?
Vil du flytte?
For det første så stortrives Skye her.
Vi finner ingen bedre skole,
og hvordan blir det med Abigail?
Skal hun flytte hjem til moren sin?
Eller flytte sammen med oss?
Det blir siste dråpen for eksen.
Ok...
- Man får vel fantasere? - Slutt!
Hva gjør du?
Ingenting. Jeg ser på solnedgangen.
Vi er heldige som får se den hver dag.
Det var ikke det du tenkte på.
Vet Abby at du er på hennes Facebook-side?
Sannsynligvis.
Jeg kommenterer under et annet navn.
Hvilket navn?
Gud.
Så du hilste på Bonnie
på treningsstudioet?
Ingenting er hemmelig i denne byen.
Jeg vil gjøre en situp og tenkte å spørre om råd.
Jeg ville snakke om middagen og hvordan vi unngår konflikt.
Eller fiendtlighet.
- Vold? - Hvor psykotisk tror du at jeg er?
Kom igjen.
Går det bra, Maddie?
Si det.
Fortell, så kan jeg få deg til å føle deg bedre.
Det føles som om jeg
begynner å miste kontrollen.
Over hva da?
Den jeg er.
Hvordan da?
Jeg vet ikke.
Vet du ikke?
Jeg elsker deg.
Ingenting er bedre enn lyden av sprø frokostblanding om morgenen.
- Ikke for sommerlig? - Nei, den er kjempefin.
Mange plagg blir det på deg.
Du er søt.
Hva kler du deg for?
Møtet med borgermesterens advokat.
Nok et møte?
Vi løser nok tvisten i dag.
Jaså?
Og om dere ikke gjør det?
Da blir det rettssak.
De har ingen gyldig grunn.
Så det blir rettssak også?
Sannsynligvis ikke, men det ville vel ikke gjøre noe?
Bare at du løy for meg.
Du sa ett møte,
og nå blir det rettssak.
Jeg trodde at det skulle gå fort.
Og det tror jeg fortsatt.
- Jeg vil ikke du skal gjøre dette. - Du bestemmer ikke.
Mamma?
- Nå drar vi, vennen. - Hei, hardhaus.
- Ha det, pappa. - Ha en fin dag.
Vi kommer for sent.
Skynd deg.
Kom igjen.
Ha det!
Miss Chapman?
Kom inn.
Vi har hatt en hyggelig samtale.
- Han er en smart gutt. - Ja.
Vær så snill.
Slå deg ned.
Du virker nervøs, så jeg skal gå rett på sak.
Jeg tror ikke at Ziggy er en mobber.
Vi snakket om det som hadde skjedd,
og han sa at han var uskyldig.
Og jeg tror ikke at han lyver.
Eller så er han den dyktigste løgneren jeg har møtt.
Han mangler en mobbers karaktertrekk.
Han er ikke narsissistisk.
Han viser masse empati og følsomhet.
Unnskyld.
Er du sikker?
Jeg er ganske sikker.
Jeg vil gjerne treffe ham igjen.
Han lider av en hel del angst.
Det er mye han lot være
å snakke om i dag.
Det skulle ikke forundre meg om han selv blir mobbet på skolen.
- Ziggy? - Det er ikke helt umulig.
Det er trolig verbalt.
En smart unge kan ha funnet hans svake punkt.
Han nevnte faren sin.
Som...
Tro det eller ei, men han tror at faren hans er Darth Vader.
Hva?
Barn lever seg inn i sine fantasier,
og han er jo bare seks år.
Jeg spurte om dere to pleier å snakke om faren hans.
Han sa at det gjør deg opprørt,
og at du ikke forteller så mye.
Det er veldig komplisert.
Han sa at hvis dere skulle snakke om faren hans,
ville du bli ubekvem.
Jeg antar at Ziggys far
ikke var noen snill person.
Ikke akkurat.
Og Ziggy har aldri møtt ham?
Nei, det får han aldri gjøre.
Som jeg sa, så synes jeg at du har
en omtenksom og søt gutt.
Men jeg møter ham gjerne igjen.
Ok.
Skal vi gå inn?
- Ziggy? - Hei.
Se, en kjempestor flodhesten Harry.
Maddie!
- Hva gjør du her? - Jeg må snakke med deg.
Forfølger du meg?
- Nei, det gjør jeg ikke. - Herregud.
Jeg vil snakke om det som skjedde.
- Du kan ikke bare gjøre dette! - Det var helt uakseptabelt.
Men det skjedde ikke i et vakuum.
- Hva mener du? - Kom igjen, Madeline.
Det i fjor var en ulykke.
En feil som ikke gjentas.
Det ble gjentatt flere ganger.
Det er glemt.
- Glemt? - Det skjedde aldri.
Jeg er en lykkelig gift kvinne.
- Virkelig? - Ja!
Du lovte å ikke ta det opp igjen.
Det gjør jeg ikke lenger.
Du har ditt liv, og jeg har mitt.
Hei.
Jeg bekymrer meg for reaksjonen.
For at du vil jobbe?
Hvilke ord brukte han? Han er redd for
at jeg skal "passere ham."
Ja, så jeg...
Så jeg er nok bekymret for at han skal ta det som en avvisning.
Du jobbet vel da dere møttes og da han ble forelsket i deg?
Ja.
Men han...
Men han vil at jeg skal være hjemme med tvillingene.
Jeg får ikke ha for mange venner.
Han er dominant på den måten.
Jeg håper at du har et forslag
til hvordan jeg kan formidle at jeg vil begynne å jobbe igjen.
Ikke det?
Jeg kan så klart foreslå en del kommunikasjonsstrategier.
Men...
Problemet er ikke hvordan dere snakker,
men at du er redd for det.
Jeg er ikke...
Jeg er ikke redd. Jeg bare...
Jeg vil bare
kommunisere på best mulig måte.
Ok.
Jeg er ikke redd.
Uken før forandret noe seg med Celeste.
Hun var fortsatt vakker, men ansiktet hennes...
Øynene hennes...
Hun så ikke ut til å kunne drepe noen, men...
Ja, jeg tror det er ham.
Hvis jeg fikk høre stemmen hans...
Jeg husker stemmen hans og hans motbydelige kroppslukt.
Hvor sa du at han bor?
San Luis Obispo.
Du skal vel ikke dra dit?